![](/img/prostata screening.jpg)
Medicina este o știință foarte dinamică, iar acest lucru ne obligă la actualizări frecvente ale cunoștințelor medicale. Există o probabilitate destul de mare ca ceea ce învățăm astăzi să nu mai fie valabil peste câțiva ani.
În era în care medicina bazată pe dovezi pune sub semnul întrebării beneficiul real al screeningului prin mamografie și desființează limfadenectomia în cancerul mamar precoce, cercetările recente ridică problema renunțării la screeningul prin PSA (antigen specific prostatic).
Cancerul de prostată este cea mai frecventă formă de cancer la bărbați și reprezintă a 2-a cauză de deces prin cancer la sexul masculin. Conform unui studiu derulat pe durata a 20 ani și publicat în BMJ, screeningul prin dozarea PSA nu salvează vieți: rata deceselor prin cancer de prostată nu a diferit semnificativ între bărbații din grupul de screening și cei din grupul de control (care nu au fost supuși screeningului). Explicația pentru această lipsă de beneficiu a screeningului asupra mortalității este dată de specificitatea și sensibilitatea redusă a PSA în cancerul de prostată: 15% dintre bărbații cu PSA normal se dovedesc a avea cancer de prostată, și 2/3 dintre cei cu PSA crescut nu au de fapt cancer prostatic. Un amplu studiu european apărut în NEJM a arătat că screeningul cu PSA este asociat cu o rată mare de supradiagnosticare: pentru a preveni 1 deces prin cancer de prostată trebuie să supunem screeningului 1410 bărbați și să tratăm 48 dintre ei. Pentru creșterea acurateței în screeningul cancerului de prostată, se recomandă folosirea raportului free PSA/PSA total (care dacă e sub 19% înclină suspiciunea către un cancer prostatic, iar dacă e peste 19% probabil e vorba despre un adenom de prostată). În noiembrie 2010, Comitetul Național de Screening din Marea Britanie s-a pronunțat împotriva screeningului de rutină a cancerului de prostată cu PSA.
În așteptarea altor teste mai sensibile pentru screeningul cancerului de prostată (care să aibă o rată mai mică de rezultate fals-negative), rămâne să folosim ca indiciu lungimea degetelor de la mână (un studiu apărut în British Journal of Cancer arată că bărbații al căror deget arătător este mai mare decât degetul inelar au un risc mai mic de cancer prostatic).
Update
Americanii renunță și ei la screeningul prin PSA după ce un review al US Preventive Service Task Force publicat în Annals of Internal Medicine a arătat că metoda nu are beneficii asupra mortalității, ba poate fi chiar nocivă din punct de vedere al investigațiilor și tratamentelor nenecesare.
foto: medindia.net